Калин Вълов
Ти бе моята крепост…

chitanka.info

Ти бе моята крепост,

моето верую, моята светиня.

Уповавах се изцяло на тебе,

пред величието ти и твоята сила.

Не ме вини, че безумно ти вярвах,

за мене бе ти живот и опора,

без които отдавна да бях се изгубил

и днес сърцето ми да е изстинал въглен.

Но то тупти в гръдта ми и не спира,

по тебе то гори, по-горещо и от въглен,

по-силно от всеки друг останал мускул.

Боли, но спре ли, всичко свършва.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.